Editura Humanitas și Librăria Humanitas Timișoara organizează marți, 2 iulie, la ora 17.00, lansarea volumului „Martori ai Fericirii. Șapte vieți de sfinți români” de Francisca Băltăceanu și Monica Broşteanu, însoțit de un cuvânt înainte al Preasfințitului Mihai Frățilă, episcop greco-catolic de Bucureşti.
![Martori ai Fericirii. Șapte vieți de sfinți români, lansare de carte la Humanitas Timișoara](https://cdn.debanat.ro/wp-content/uploads/2019/07/news-Martori-ai-Fericirii-TM.jpg)
Martori ai Fericirii. Șapte vieți de sfinți români, lansare de carte la Humanitas Timișoara
La eveniment vor participa Alexandru Mesian, episcop greco-catolic de Lugoj, Iosif Csaba Pál, episcop romano-catolic de Timișoara, Angelo Pop, vicar general, Episcopia greco-catolică de Lugoj, preot Flavius-Manuel Jurcă, lect. univ. dr. Aurora Carmen Bărbat și Titus Suciu, scriitor. Moderator întâlnirii va fi Claudiu T. Arieșan. Volumul, un adevărat bestseller Humanitas la Bookfest 2019, este povestea vieţii şi morţii a şapte episcopi greco-catolici, victime ale regimului comunist, pe care Papa Francisc i-a beatificat la Blaj, pe 2 iunie. „Această carte se întemeiază pe dosarul înaintat la Vatican în vederea recunoașterii martiriului celor șapte episcopi greco-catolici morți sub prigoana comunistă între anii 1950 și 1970. Pentru ei, trăirea în credință n-a însemnat o simplă resemnare în fața suferințelor pe care le-au avut de îndurat, ci mai degrabă o anume bucurie de a se întâlni cu Cristos în pătimirea lui”, a anunţă autoarele
„Martiri ai credinței, martori ai fericirii, sfinți… Fiecare dintre noi a cunoscut oameni care au trăit în curățenie morală, care au vorbit despre fericire, care au trăit asemenea sfinților. Mulți români de-a lungul deceniilor comuniste au murit în penitenciare, au avut parte de experiențe atroce și de privațiuni teribile. De ce doar unii dintre ei sunt canonizați? Pentru că martiriul celor șapte episcopi greco-catolici povestit în aceste pagini s-a petrecut în raport cu o comunitate de credință și cu un jurământ de slujire prin care ei nu-și mai aparțineau ca inși (…) Proba cea mai înaltă a slujirii este să nu abjuri de la un legământ pe care l-ai făcut cu oamenii în fața lui Dumnezeu. Când, în 1948, comuniștii au desființat Biserica Greco-Catolică, al cărei rol a fost uriaș în nașterea sentimentului de nație a românilor, în educarea lor și în apariția conștiinței latinității noastre, le-au cerut episcopilor să se lepede de legământul făcut de Biserica lor în urmă cu 248 de ani. Cu toții au luat această cerință ca pe o insultă. Și au ales, cum spune unul dintre ei, «marea cinste a temniței pentru credință».“, a comentat şi filozoful Gabriel Liiceanu.
Comentarii prin facebook